Добри Жотев
Видение

chitanka.info

Не беше сън.

Звездите ме повикаха.

А бяха ярки както никога,

потрепваха от страх

и яркостта им проговори:

„Не виждате ли? —

Сред този океан от мрак

безчетните ни точици блестят

с върховно напрежение,

за да огреят тъмнотата му.

А той,

по-тъмен и по-тъмен става.

Не ни достигат вече сили!

Ще ни погълне в себе си!

Не виждате ли?“

Не беше сън.

Звездите ме повикаха.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.